När de sa att jag skulle få resa till en annan galax,
besöka främmande världar,
försvara mänskligheten mot ofattbara hot,
föreställde jag mig inte det här.
Vi kanske räddar Jorden här och nu, major.
Jaså? Hur då?
Genom större förståelse för långtidsverkningarna
av svåra ozonskador på växtlivet.
Du vill kanske inte erkänna det, men det är en stor fara.
Visst. Global uppvärmning, attacker av Vålnaderna...
Jag ser likheten. Du har rätt.
- Inte för långt bort, okej? - Ingen fara.
Chansen är liten att nåt djur har överlevt
den långtida exponeringen av sol den här planeten har exponerats för.
Så det är ingen bra plats för ett sommarhus?
Den här vegetationen frodas.
På nåt sätt har den lyckats överleva
trots att den bör ha utsatts för extremt farlig joniserande strålning.
Titta på den där.
Vad gör en Williamsonia sewardiana här?
Major!
Ser inte ut som att solen dödade honom.
Vad gör vi?
Coughlin, det här är Lorne. Nån aktivitet?
- Nej, sir. - Jag har en död typ här.
Ser ut att ha varit i strid, för bara en dag sen.
Vi är på väg.
Kom, doktorn. Vi går tillbaka till stjärnporten.
- Jag förstår inte. - Inte jag heller.
Men han gjorde inte det där själv. Kom så går vi.
- Är porten bevakad? - Coughlin och Reed.
De hittade en död Vålnad. Skjuten flera gånger.
Såg ut som kulor, men det var svårt att säga. Han var helt förstörd.
- Genii använder såna vapen. - Dr Beckett gör en obduktion.
- Här är han. - Ni vill nog veta det här.
Enzymsäcken i höger arm hade avlägsnats.
Ford.
- Vad är det? - Tack för att du kom, Rodney.
- Jag var mitt uppe i... - P3M-736, de hittade en död Vålnad
- som kan ha dödats av Ford. - Han kan vara kvar där.
Vänta lite, 736?
UV-indexet där är typ tusen.
Ta med solkräm. Var redo om tio minuter.
Jag vill få tillbaka Ford precis som alla andra.
- Men har ni sett min hy? - Ja.
Jag är väldigt blek.
Extremt blek.
Det är inte rättvist.
Översten. Bråttom?
- Jag tror vi har ett spår efter Ford. - Jag hörde det.
Det gick snabbt.
Alla överordnade måste meddelas om situationer med kod orange och uppåt.
Hur är det nu igen?
Röd, orange, blå, eller tvärtom?
Kan vita det när vi kommit tillbaka?
Du behöver inte påminna mig om att du har högre rang.
Behöver jag påminna dig
- att löjtnant Ford är ett hot. - Han är en vän med problem.
Hans tillstånd tvingar honom att söka efter Vålnaderna.
Jag ska hitta honom och få tillbaka honom.
Enligt dr Beckett kanske det inte finns nåt vi kan göra.
Jag hoppas att du inte säger det jag tror.
Löjtnant Ford har visat sig kunna penetrera säkerhetssystem och fly.
Jag säger att om du ser honom och det finns minsta chans
att han kan fly är du skyldig att eliminera hotet.
Löjtnant Ford må ha varit din vän.
Men det är han inte längre. Jag vet att du förstår det.
Du gör det rätta.
Du hade inga problem när det gällde överste Sumner.
Du kan gå.
- Livsteckendetektorn är värdelös. - Jag sa ju det.
Du fortsätter att ha rätt.
Dr Parrish tror att det inhemska växtlivet
binder tillräckligt med strålning som den absorberat på dan
-för att förvirra våra sensorer. - En perfekt plats att gömma sig på.
Ja, och en perfekt plats att exponeras
för farliga nivåer av solstrålning.
- Nån aktivitet? - Nej, sir.
- Vi börjar genomsöka. - Två och två.
Radiokontakt var tjugonde minut.
Varför luktar det som semester?
Kan det vara solkrämen med kokos?
Starkt nog att alla inom en mil känner lukten.
Som att de inte redan märkt ditt rakvatten?
- Det är mörkt. - Solen går upp
om 2 timmar, 43 minuter och 10 sekunder.
- Det regnar. - Så vi kommer att frysa.
Molnen stöter bort en liten andel av UV-strålarna,
men 95 % av nåt dödligt är ändå dödligt.
Dr Parrish sa att en dags exponering inte dödar oss.
Och han är doktor i vadå? Just det. Botanik.
Teyla, med mig. Coughlin, ta Billick.
Reed, du och Sherman täcker porten, och majoren, du får Mckay.
- Vilken tur jag har. - Här. Ta lite. Faktor 100.
Man kan inte köpa sånt skydd. Jag gör det själv.
Så bra.
Har du nån aning om vad en ensam Vålnad gör här till fots?
Nej. Det är ovanligt.
Kanske löjtnant Ford lyckades lura ut honom genom porten.
Det ser ut som att nån har gett sig av i den här riktningen.
Vilken typ av specialutbildning måste ni grabbar gå igenom
-för att få såna här uppdrag? - "Ni grabbar?"
Armén, flottan, flygvapnet. Det är en bra plats att börja på.
Du menar att jaga en vapenexpert
fullpumpad med Vålnadernas droger i beckmörker på en främmande planet?
Ja.
Jag skolkade faktiskt från den kursen.
Jag var rädd för det.
Jag hoppades att löjtnant Ford kanske kände igen en vän
- och ger sig. - Menar du mig?
- Ni var väl vänner? - Ja.
Vi brukade umgås.
Jag berättade om mina drömmar om självgående fusion.
Han pratade om hur man kan spräcka en bröstkorg med en P-90.
- Vad betyder det? "Tyst", eller? - Ner med dig.
- Vad? - Jag tyckte att jag såg nåt röra sig.
- Vad är det? - Jag hörde nåt.
Ford? Är det du? Det är John.
Aiden, hör på mig. Vi vill hjälpa dig.
Kom ut. Vi vill bara prata.
- Va? - Säg nåt.
- Va? - Prata med honom.
Tänk om det inte är han?
Ford? Är du där?
Det är din... bäste vän Rodney. Rodney McKay.
Alla saknar dig i Atlantis,
och dr Beckett har kommit på ett sätt att hjälpa dig. Du måste lita på mig...
Det är major Lorne. Vi förföljer den misstänkte.
Va? Vi med. Var är ni?
Vi är två kilometer söder om stjärnporten. Var är ni?
- Vad är det? - Jag har tappat bort honom.
- Överste Sheppard... - Vänta. Teyla är träffad.
Överste Sheppard, säg igen. Vad är er position?
Överste Sheppard, svara.
Överste Sheppard, kom.
överste Sheppard.
Vi har inte hört från dem sen 26.30, Atlantis standardtid.
Livsteckendetektorerna fungerar inte, men kan ni söka från luften?
Nej. Lövverket är för tjockt.
- Jag skickar ett till team. - Alla du kan skicka vore bra.
- Behöver ni nåt mer? - Elizabeth, det är Rodney. Hej.
Det finns fyra strålningsdräkter klass fyra på lagret.
Vi behöver allihop. Vadå?
Jag vet att det inte räcker till alla, men vi kan... turas om.
- Några spår efter löjtnant Ford än? - Nej. Inte som vi kan bekräfta.
Vi vet inte ens om det är Ford som är här.
Ford?
- Överste? - Är du okej?
Huvudet dunkar. Var är vi?
Jag vet inte, men jag tänkte just fråga honom.
Du kanske ska vara försiktig med vart du riktar den där.
Det ser ut som att den är osäkrad.
Okej. Var sån om du vill.
Om du hade velat döda oss hade vi redan varit döda,
så varför berättar du inte vem du är och vad du vill?
Okej, jag börjar.
Jag är överstelöjtnant John Sheppard.
Jag är Teyla Emmagan.
- Överste... - Det är min rank. Militärbeteckning.
- Specialist Ronon Dex. - Är det du?
Namn och rank.
Militär?
Jag var det.
Spring, spring!
- Det var längesen. - Och nu?
Nu funderar jag på om jag ska döda er och era vänner.
Hör på. Jag vill ha radiokontakt.
Rapportera allt ovanligt, och jag menar allt.
- Okej, börja. - Vänta.
Ska inte nån av dem...?
Det är bara vårdslöst.
Det finns fyra dräkter.
De är inte gjorda för att röra sig i terräng med,
för att inte tala om att strida i.
Nej, men enligt mina beräkningar har vi utsatts för 327 millisievert
sen solen gick upp.
Det kanske inte låter mycket, men jag har beräknat
mitt livs exponering för strålning, röntgen, mobiltelefonsamtal,
det där med Genii-reaktorn...
Förra veckan flög vi farligt nära en sols korona.
Som det ser ut kan jag kanske inte föröka mig.
Komiskt. Jag tänkte just att det vore en bra idé.
De som vaktar stjärnporten är välutbildade soldater
- med dödliga vapen. - Stjärnporten?
Stjärnporten. Den stora runda saken.
Jag har alltid hört den kallas "Förfädernas ring."
Det spelar ingen roll. Jag måste igenom.
Vi kom inte hit för att skapa problem
och det där med dödandet är onödigt.
- Om era vänner försöker stoppa mig... - Inte om jag ber dem att låta bli.
Släpp oss. Vi går till porten tillsammans
och sen kan du sticka.
- Varför ska jag lita på er? - Det är en bra fråga.
Teyla, varför ska han lita på oss?
Vi vill dig inget illa. Vi kom hit för att leta efter en vän.
Släpp det.
Jag såg er vän.
Var? När?
Han dödade en Vålnad som jagade mig.
Jagade dig?
- Varför letar ni efter honom? - Han heter Aiden Ford och han är sjuk.
Han behöver vår hjälp.
Jag trodde han hade varit i solen för länge. Det blir man sjuk av här.
Vi vet, och det kanske han har,
men det är inte det enda som är fel med honom.
- Varför flyr han från er? - Det gör han inte egentligen.
Vad gör han... egentligen?
- Det är komplicerat. - Du kan bättre än så.
Överste Sheppard? Teyla?
Det här är major Lorne. Hör du mig?
- Det är så varmt. - Kom igen.
- Kan du snabba dig, McKay? - Jag går så fort jag kan.
Jag är jättevarm. Är inte du varm?
Jag är ganska sval, men jag har inte på mig en tjugo kilo tung dräkt.
Jag kan inte andas. Jag måste stanna.
Vilken lättnad.
Jag tror att lukten av solkrämen gjorde mig yr.
Jag måste... bara... vila.
Otroligt.
Vålnaderna åt av honom.
Tydligen injicerar de nån drog i det de äter.
Han dödade Vålnaden och fick en överdos av drogen.
Det gjorde honom konstig.
Men vi tror att vi kan hjälpa honom om vi hittar honom.
- Vad är det? - Radio.
- Kommunikationsverktyg. - Våra vänner försöker kontakta oss.
Grottan måste hindra signalen.
- Vad håller du på med? - Lossar handen.
Det känns inte så.
Du har fått frisk luft. Nu går vi.
Ska vi gå tillbaka? Det har gått en halvtimme.
- Det har gått 15 minuter. - Jaså? Jag trodde...
- Det känns längre. - Wow.
Du måste verkligen vara ett geni.
Faktum är att jag... vänta lite.
Varför säger du så?
Nåt måste ha hindrat överste Sheppard från att skjuta dig.
Som om jag inte förstod att du skulle säga nåt sånt.
Hjälp! Vi är under attack. Lorne är träffad.
Jag repeterar, vi är under attack av Vålnader!
Kan du slappna av, McKay?
- Ford. - Vad sägs om att släppa vapnet?
Jag vet hur du är med vapen. Jag vill inte att det ska råka gå av.
Okej.
Bra. Nu kan vi prata.
Dr McKay, vilken är din position? Svara.
Major Lorne, kom...
- Vi går. - Vi kan inte lämna major Lorne.
- Han klarar sig. - Nej, jag...
Solljuset är farligt på den här planeten.
- Inte för mig. - Faktum är...
Alla tror att jag galen eller nåt.
- Nej, det är det ingen som tror. - Så här är det.
Jag mår inte bara bra. Jag mår bättre än bra.
Det här är det bästa som nånsin hänt mig.
- Så bra. - Jag kan bevisa det.
Du måste bara ge mig möjlighet att bevisa det.
Visst. Vi går tillbaka till hopparen...
Nej. Först ska jag bevisa för dig att jag mår bra,
sen kan du gå och berätta det för de andra,
och sen låter de mig komma tillbaka.
Du kan komma tillbaka till Atlantis nu.
Nej. Först måste vi rädda major Sheppard och Teyla.
- Vet du var de är? - Ja.
Vart kom...
Så Vålnaderna förstörde inte Atlantis. Har nåt annat hänt?
Major Sheppard blev befordrad till överstelöjtnant Sheppard.
- Är det sant? - Ja.
- Kul. - Ja.
Håll händerna där jag ser dem.
- Jag måste genom ringen. - Varför det?
- För att Vålnaderna kommer. - Hur vet du det?
- De jagar mig. - Välkommen till klubben.
Du är en Flykting.
- Jag har hört berättelser, men... - Vad är en Flykting?
Jag tillfångatogs på min planet. Jag togs till ett skepp.
En Vålnad började äta på mig.
Nåt fick honom att sluta.
De opererade mig, satte nåt de kan spåra i min rygg,
och släppte mig.
De jagade mig.
Jag jagade dem.
Jag har flytt sen dess.
Gör det inte.
Som sagt ställer vi oss inte i vägen för dig.
Det är bra.
Du hade tur att den stod på att bedöva.
- Är du säker på att det är rätt håll? - Ja.
Och du säger att en kille har dem?
- Vad då för kille? - Jag vet inte. En kille.
Jag var på en Vålnadsplanet.
P3X...P3X-447?
447? Jag vet adressen.
- Det finns Vålnader där? - Ja. Ett helt moderskepp.
Jag letade efter bästa vägen in för att kunna döda några.
- För enzymet? - Just det.
Det är nyckeln till att besegra dem.
Vi kan skapa en hel armé av supermänniskor som jag.
Vad tänkte du berätta? Om killen.
En Vålnad, beväpnad upptill öronen, kommer gående mot porten.
Jag tänkte att en ensam Vålnad är lätt som en plätt,
så jag följde efter honom hit till planeten.
- Jag tror att han letade efter killen. - Hur vet du det?
Han flydde från Vålnaden när jag dödade jäveln.
Så vad vill han Sheppard och Teyla?
Jag vet inte, men när jag räddar dem får du veta.
Vill du gå genom porten, så gå.
Ge mig min radio, jag beordrar mina män att inte skjuta.
Du kan säga det personligen. Jag tar er med mig.
Vi kanske kan hjälpa dig.
- Hur då? - Vi känner en ganska bra läkare.
- Han kan ta ut sändaren. - Tror ni inte att jag har försökt?
Gör som du vill.
- Varför skulle ni göra det? - För jag är snäll.
Jag har ju sagt att du hatar Vålnaderna, vi hatar Vålnaderna.
Det är nåt vi har gemensamt. Vi vill bara ha tillbaka vår vän.
Om ni får ut sändaren ur mig ska jag hitta er vän.
Okej. Bra.
Vi säger så.
Majoren.
- Var är Lorne? - Där inne, sir.
Vad hände?
Jag träffades när jag letade efter dig.
- Nu är McKay borta. - Härligt.
- Var är Teyla? - Det är en låg historia.
Du kan lyssna medan jag berättar för dr Weir.
- Det är väl ett skämt? - Tyvärr inte.
Du vill att jag åker till en planet och opererar en beväpnad man
- som håller Teyla gisslan? - Ja.
Vi har tydligen inte mycket tid.
Vålnaderna kan dyka upp när som helst.
Det blir bara bättre och bättre.
- Har de hittat löjtnant Ford än? - Nej.
Jag har inte berättat om McKay heller.
Kom igen, packa det du behöver.
Jag tror inte att ett operationsrum och en armé går in i porten.
Varför stannar du?
För att jag är trött och du inte vet vart viska.
- Hur vet du det? - Vi har gått i cirklar i timmar.
Så då ger du bara upp? Är det så?
Det är så du gör, sviker dina vänner när de behöver dig.
Vi vill hjälpa dig.
Jag talar om major Sheppard och Teyla.
- Överstelöjtnant Sheppard. - Just det.
Ford är galen. Ford kan inte ens minnas småsaker.
Att du talar om dig själv i tredje person tyder på sönderfall.
Du vet inte ens vad vänskap är.
- Du bryr dig bara om dig själv. - Lugna ner dig.
Du kan lugna ner dig. Du driver alltid med mig.
Jag skulle kunna skjuta dig och lämna dig här att dö.
- Sen när handlar det om våld? - Det är du som tror att jag är galen!
Jag kan explodera när som helst!
Skjut mig om du vill. Visst.
Det skulle rädda mig från den död
som väntar mig efter den här strålningsexponeringen,
och det kommer bevisa hur långt det har gått för dig.
Jag går tillbaka till hopparen och du får gärna följa med!
Är du galen? Du kunde ha dödat mig!
Jag är ledsen.
Du vet inte hur det är att nästan dö,
se sina vänner sluta lita på en... Jag är helt ensam.
Du behöver inte vara ensam, Ford.
Drogen gör dig konstig i skallen.
Kom med mig. Vi går tillbaka till Atlantis.
Dr Beckett kanske kommer på nåt som låter dig behålla superkrafterna.
- Tror du? - Varför inte?
Först måste jag rädda överste Sheppard och Teyla.
Det skulle bevisa att jag mår bra. Gå tillbaka till hopparen du.
- Vi möts där. - Ford! Nej!
Det här är inte nödvändigt.
- Hur länge har du varit på flykt? - Sju år.
Har du varit ensam hela tiden?
Hade inte mycket val.
Du var rädd för att leda Vålnaderna till de som var med dig.
Kan inte åka hem.
Kan inte stanna på en plats så länge.
- Varför tror du att de gör det? - Jag vet inte.
Sport. Övning.
För att studera hur vi slåss.
Mäta vår vilja att överleva.
Du sa... att du hört berättelser...
...om andra som jag.
Ja, jag har hört talas om flyktingar men aldrig mött nån.
Jag trodde inte ens att det var sant.
En gång stötte jag av misstag på en planet med en by nära ringen.
- Vad hände? - Jag stannade. En natt.
Åt en riktig måltid som omväxling. Gav mig av direkt nästa dag.
Det hjälpte inte.
Jag hörde senare att hela byn...
Teyla, det är Sheppard. Kom.
- Prata, överste. - Är du okej?
Ja, vi mår bra.
- Jag är med dr Beckett. Han kommer. - Obeväpnad.
Ronon vill att jag påminner dig om att dr Beckett ska vara obeväpnad.
Okej, bara så du vet skulle jag aldrig skicka in dig
om jag trodde att han tänkte skada dig.
Är den åsikten baserad på nån slags bevis,
eller är det bara en känsla av att han är ofarlig?
Jag sa inte att han är ofarlig.
Han kan nog döda dig på ett ögonblick.
- Men jag tror inte att han gör det. - Tack. Nu känns det mycket bättre.
Har du hört talas om Androcles och lejonet?
Ja, och vem är du i den berättelsen? Romarna?
Jag är där uppe. Gå.
Hej. Jag brukar inte göra hembesök,
men det här är i och för sig inte ett hem, eller hur?
Vad har du i lådan, doktorn?
Operationsredskap, diagnostikverktyg, läkemedel...
- smärtstillande, antibiotika... - Va?
Ronon, dr Carson Beckett. Dr Beckett, Ronon.
Trevligt. Jag har förstått att du har nån sorts sändare i ryggen.
Sitt ner. Av mig tröjan. Låt mig se.
Hjälper du till?
Herregud. Säg inte att du försökte skära ut den själv.
Jag försökte en gång med en spegel. Nådde inte riktigt.
Det mesta är från två olika läkare.
Ingen jag skulle kalla läkare skulle göra så där.
Är det teknik från Förfäderna?
Det är det.
- Lägg ner vapnet och ligg ner. - Inte en chans.
Hör på mig. Jag har hittat sändaren.
Den ligger invid den andra bröstkotan.
- Bra. Skär ut den. - Det går inte när du sitter upp,
- och jag tänker ge dig smärtstillande. - Nej, det ska du inte.
- Ursäkta? - Ronon, du måste lita på oss.
Det gör jag. Det är därför han är här och du lever.
Sätt igång, doktorn.
Om du sätter på radion skulle vi höra vad som händer.
De andra måste ha kallat på förstärkning.
Sheppard och Teyla kanske inte ens behöver räddas längre.
- Nån kommer. - Vad behöver jag den till?
Okej, jag är redo. Jag vill säga en sista gång
att jag inte tycker att det är en bra idé.
Jag kommer att skära nära ryggraden.
Jag ska inte rycka till.
Okej. Då kör vi.
Jag tror att jag har den.
Skjut inte! Det är bara jag!
- Vad fan gör du, McKay? - Vadå, vad fan gör du?
- Det är våra killar! - Jag kan inte lita på dem.
Nu har jag fått nog.
Släpp vapnen nu!
- Tänker du skjuta mig? - Jag gör det om jag måste.
Ford, jag tar dig med mig.
Du kanske inte tror det, men det är för ditt eget bästa.
Jösses.
Jag är ganska säker på att jag avaktiverat sändaren.
Det kan vara för sent.
Vi vet att minst en Vålnad spårade Ronon hit.
- Jag letar efter McKay och Ford. - Ja, vi klarar oss.
Nu när lejonet är medvetslöst.
Jag hämtar er med hopparen så fort...
Hjälp mig!
Stäng hopparen! Nu!
Överste Sheppard, vi har aktivitet i porten.
- Tre Vålnadsskepp kom just genom. - Härligt.
Vi måste in igen.
Han gick ditåt.
Det här måste vara ett skämt!
Översten, Ronon är borta.
- Det finns en annan väg ut ur grottan. - Gå tillbaka till hopparen.
- Titta på dig! - Ja, titta på mig.
Visst är det kul. Har du ordnat detta?
- Det var smart. - Det var inte jag.
Inte? Jag är glad att vi i alla fall kan skratta åt det tillsammans.
Ska du inte skära ner mig?
- Nej, jag tänker ändå döda dig. - Va? Vadå, "ändå"?
- Sen när handlar det om att döda? - Sen du sköt mig.
Jag visste att det inte skadar dig!
- Du är Super-Ford. - Du försökte döda mig!
Vänta! Du kan inte döda en obeväpnad man som är upp och ner!
Löjtnant!
Gör det inte.
Ford!
Hej. Det är dr Rodney McKay.
Kan du släppa ner mig?
Ford!
Håll händerna där jag ser dem.
Vi vill hjälpa dig.
Du kommer inte från planeten.
Jag ska visa dig.
Du ska få se!
De tog upp Ford och åkte till porten.
Vi försökte stoppa dem.
Du hade honom i sikte och du lät honom komma undan.
Jag sköt honom en gång. Det hindrade honom inte.
- Jag sköt honom också. - Han sprang in i strålen.
Ville han bli tagen?
Han insåg att det var enda vägen från planeten.
Under mina härliga timmar med Ford förstod jag att han inte tänker klart.
Nu är han hos fienden med information som kan sätta oss alla i fara.
- Jag tror inte att han avslöjar oss. - Tack så mycket för den försäkran.
Jag ska inte glömma att ta med din känsla i rapporten.
- Hur är det? - Det här stället är imponerande.
Förfäderna kunde minsann bygga.
Vakterna behövs inte.
Med din gamla vana att ta folk gisslan och allt...
Jag menade att om jag ville fly skulle de inte kunna stoppa mig.
Jaha.
Lyckades ni kontakta min hemvärld?
Det är därför jag är här.
Jag förstår inte.
Vi har maskiner som heter MALP:er.
De kan skicka bilder och information från andra planeter.
Vi skickade den här till adressen du gav oss.
Är det Sateda?
Jag är ledsen.
Det ser inte ut som att nån överlevde den sista attacken.